Religiøs+utvikling+i+verden+2

[|Oppgave 1]

Andreas, Joakim og Idda
1. Sekularisering innebærer at samfunnsområder som tidligere var underlagt religiøs innflytelse og kontroll, blir uavhengige, og at individenes religiøse aktivitet og engasjement blir mindre.

I 1980-årene ble den løst organiserte nyreligiøsiteten viktigere, og den var en nettverksbevegelse som gjerne fikk fellesbetegnelsen New Age.

Casanova hevder at også vanlig, tradisjonell religion er på vei tilbake igjen, og at man i tillegg til den mer vage spiritualiteten også får mer organisert religion, representert ved for eksempel kirken. Denne teorien ble kalt kirkelig comeback

2 Botvar sier at denne modellen sliter. Den forklarer dårligere og dårligere det vi ser. Hvis de som snakker om sekularisering hadde hatt rett, ville det ikke vært kirker igjen. Så alle ser at de ikke har hatt helt rett, sier Botvar. Han mener likevel at sekulariseringstankens talsmenn kan ha rett i forhold til visse perioder og visse samfunn. De treffer på noen punkter. Religionen har mindre innflytelse på samfunnsnivå mange steder, særlig i Europa der kirkene flere steder er spilt ut på sidelinjen. Men på individnivå har det derimot ikke skjedd så all verdens mye, og folk tror like mye som før.
 * Sekularisering**

Han påpeker at det kommer en ny type religiøsitet som erstatning for den gamle. Denne nye religiøsiteten kalles New Age. Det er snakk om en ny åndelighet som er søkende og mangetydig, der man blander mye forskjellig. Man er ikke så opptatt av kildene, men er mer opptatt av å prøve ut ting. Erfaringen er det viktige.
 * New Age**


 * Tredje teori: Kirkelig comeback**

Casanova hevder at også vanlig, tradisjonell religion er på vei tilbake igjen, og at man i tillegg til den mer vage spiritualiteten også får mer organisert religion, representert ved for eksempel kirken.

- Casanovas argumentasjon går på at samfunnet er blitt så pluralistisk at det å ha faste holdepunkter blir attraktivt. Kirken har en struktur som kan gi noen fortrinn, og det organiserte religiøse livet har bedre ressurser og dermed lettere for å få talsmenn og aktører som kan stille opp og delta.

Kirken fyller også en rolle gjennom at den kan delta i den politiske debatten og komme med innspill i vanskelige verdispørsmål, men uten å være avhengige av politiske partier. Mye av politikken handler jo ikke lenger om økonomi, men om verdier. I et slikt klima har kirker et stort potensiale, mener Botvar.

Botvar peker på at det religiøse livet man møter i New Age-sammenheng er veldig uorganisert og diffust, og at det dermed blir vanskelig for disse bevegelsene å få utvnevnt noen til å representere seg og dermed delta i det offentlige liv.

3. Ingen teori-vinner

Botvar mener at selv om disse teoretiske retningene er innbyrdes uenige, er det umulig å peke ut hvilken som er riktigst. Derfor har han heller ingen favoritt selv.

- Hvis man ikke har noen teoretiske kjepphester, kan man si at disse teoriene bare forklarere deler av det man ser. Men det er helt umulig å forklare alt, for det er så mange forskjellige ting som foregår. Det man må se på er hva som skjer, og deretter velge teorier ut fra dette. I Polen fikk kirken en renessanse og Casanova fikk rett, i Storbritannia ble New Age stort og Heelas fikk rett, og sekulariseringsteoretikeren Bruce hadde rett om Frankrike.

Botvar mener det viktige er å se på forholdene rundt prosessene, altså se på terrenget før man tegner kartet.

Kart og terreng

- Enkelte steder kan moderniseringen gjelde, og da kan man få den nedgangen i religiøsitet som den klassiske sekulariseringsmodellen snakker om.

- Andre steder er imidlertid moderniseringen og industrialiseringen over, man er i et postmoderne samfunn, i en tjenesteytende økonomi der velferdsyrker og kvinnelig arbeidskraft står sterkt. Da er det andre mekanismer som virker inn.

I slike postmoderne samfunn trives New Age og annen nyåndelighet veldig godt. Mye av grunnen er at dette er fenomener som lett blir populære blant i yrkesgrupper som sosionomer, sykepleiere og andre i velferdssektoren.

- Så er det også samfunn der man sliter med den offentlige debatten, og kirkene kommer på banen igjen og derfor igjen får en viktig stilling i samfunnet. Man må kunne bruke alle sammen for å forklare det man vil forklare, og godta at alle teorier ikke treffer overalt.

- Jeg tror tiden er forbi til å komme med noen verdensomspennende teorier. De blir fort skrivebordsøvelser. De som tenker ut teorier er ofte dårlig på empiri, og kanskje er det motsatt også, sier Botvar.

Som selv mener han nok er best på empiri.

5 Han skriver også at "koblinger mellom det å være etnisk dansk og norsk og kristen, sender noen frysninger nedover ryggraden min".


 * Hva mener han med dette utsagnet?

Jeg mener dette utsagnet er helt feil, slik kan man ikke si. Vi har yttringsfrihet, men det betyr ikke vi kan være frekk mot andre og si ting som kan være krenkende og sårende. Det sender også negative signaler mot det kristne miljøet i Norge.

• Hvordan vurderer du selv denne koblingen mellom religion og nasjonalisme som han føler ubehagelig?

Jeg føler at utsagnet hans var helt feil. Å være etnisk dansk og norsk og kristen, er ikke to sammensettninger og kan derfor ikke settes opp mot hverandre. Vi har yttringsfrihet og å være norsk og kristen er helt greit.

6. For meg virker framtstillingen i bokå og synspunktene til disse to å være nokså like. Boka får fram at kirkene har havnet mer og mer på sidelinjen, spesielt i Norge. Dette skjer fordi verden blir mer og mer moderne, og folk har begynt å tro mer og mer på vitenskapen enn utenomjordiske ting. Boka får også frem at dette ikke nødvendigvis er slik utenfor Europa, der kirkene fortsatt er en større del av samfunnet. Boka mener også at kristent pregede folk flest ikke har blitt mindre religiøse, men at folkereligiøsiteten har forandret seg. Nyreligiøsiteten blir mer og mer frentredene ettersom generasjonene fornyer seg, dette får også boka frem.